Er det hester ved hestebreddene?
Nei, lille venn.
Da spanjolene seilte til Vestindia, hadde de med seg hester.
Når det ble vindstille, gikk de tom for drikkevann.
La meg sitere fjellklatreren sir Edmund Hillary:
"Menn bestemmer seg ikke for å bli enestående."
"De bestemmer seg for å utrette enestående ting."
BASERT PÅ VIRKELIGE HENDELSER
Jordomseilingen SIR FRANCIS CHICHESTER
Velkommen til den årlige båtmessa, i regi av Sunday Times og John Courage.
Nå vil jeg presentere en av våre største helter, -
- den første som seilte jorda rundt alene:
Sir Francis Chichester!
Takk.
Jeg tror at den eneste prøvelsen som er større enn -
- å seile jorda rundt alene med bare ett stopp, -
- må være å ikke stoppe i det hele tatt.
Sunday Times har bedt meg kunngjøre nettopp en slik konkurranse.
Det blir en pengepremie til den som kommer først, -
- og en premie til den som er raskest.
Detaljene kan dere lese i morgendagens avis.
- Stiller du opp, sir Francis? - Nei, jeg er ferdig med slikt.
Ingenting får meg til å vende tilbake til det lumske Sørishavet.
Det sies at bølgehøyden der ikke måles i fot og tommer, -
- men i ulike grader av frykt.
En mann alene i en båt er mer alene enn noen andre.
- Så hvorfor vil noen gjøre det? - Godt spørsmål.
Å bare gjøre ting som er gjort tidligere...
...er å leve i skyggen av andre menn.
Av den grunn er havets størrelse en velsignelse -
- som tiltrekker seg de eventyrlystne.
Takk.
Drømmer man seg bortenfor horisonten, må man spørre seg: Hvor skal jeg?
Etterfulgt av: "Hvordan kommer jeg meg tilbake?"
Nettopp, og dette apparatet besvarer begge spørsmålene.
Med den har man breddegraden og lengdegraden i sin hule hånd.
Navicator er enhver seilers mest trofaste venn.
Utviklet av Electron Utilisation i Teignmouth.
Bygd av oss, hjemme i hagen vår.
Hvordan fungerer den?
Ved hjelp av radiofyr på land, vet man hvor man er til havs.
James er radiofyret på Land's End, -
- og Simon sender fra La Rochelle.
Sikt med Navicatoren og trykk...
...og så har du posisjonen din.
Den har innebygd kompass, og den er så kompakt at...
...den kan brukes med én hånd.
Så da kan heise spinnakeren med den andre.
- Eller ta en drink. - Mulighetene er mange.
Chichester hadde nok hatt bruk for den i de brølende førtiene.
Kanskje det, men han lyktes bra uten den.
Alle kan ikke være kaptein Chichester.
Fiffig, men vi er sjelden til havs. Vi holder oss i kanalene.
Takk.
Hva slags båt har du?
Jeg var sikker på at vi hadde en kjøper.
- Må vi selge alle før vi drar hjem? - Da ville mor blitt fornøyd.
Kanskje den er bedre å stille ut.
- Sørøst. - Mot Azorene?
- Gibraltar, og kanskje Afrika. - Skal vi seile dit?
- Jeg vil ikke. - Vi skal møte Milburns på puben.
- Vi kan vel seile hjem i stedet? - Hvilken vei er hjem?
- Rett mot øst, ifølge Navicator. - Imponerende.
- Fortell mamma hvordan den fungerer. - Den bruker kystnære radiosignaler.
Er den ferdig?
Det siste genistreken fra Electron Utilisation.
- Hvem er målgruppen? - Alle som kjører seg bort.
Fantastisk.
En dag skal jeg oppdage en øy eller et nytt kontinent med den!
- Som i "Captains Courageous". - Gutten falt i vannet i den.
Vær forsiktig, kom tilbake.
Men nå er hele kloden dekket. Hjørner inspisert, skyer gransket.
Hillary besteg Everest, Scott kom til Sydpolen.
- Skjønt det kostet ham vel livet? - Men han klarte det.
I dagboka skrev han: "Vi må glemme alle dagdrømmer."
"Av drømmer spirer handling." Husk det.
Endre kurs!
Se. En enmanns-seilas rundt jorden.
- Høres deprimerende ut. - Mektig.
Heroisk. Ingen stopp underveis. Dette blir det største noensinne.
- Bare tosker stiller opp på dette. - Jeg har allerede meldt meg på.
Hva? Visste du det, Clare?
Hva feiler det ham?
Jeg skal vinne for din skyld. 5.000 pund.
Alene til havs i ni måneder? Du må være full eller gal.
Vi tar et glass til, så vi kan utelukke galskap.
Som Chichester sa: "Bare en dyktig seiler tar seg jorda rundt i fylla."
For tre pund, takk.
Hvordan går forretningene, Mr. Best?
Disse virker å selge seg selv.
Alle vil reise bort og ha et sted å sove når de kommer fram.
Med campingvogn har man alltid med seg hjemmet sitt.
- Sant nok. - Hvor langt skal du i dag?
Jeg er i området. Øver til en lengre reise.
- Et spesielt sted du skal til? - Jorda rundt.
Elskling?
Et par ting med dette eventyret kan bli problematiske.
Du har ikke en god nok båt til en sånn reise.
Ikke ennå, men ting kan forandre seg.
Før hadde jeg ikke en kone, nå har jeg en vakker en.
Dessuten har du aldri seilt lenger enn til Falmouth.
Jeg har aldri gått til London, men mine vanlige skritt burde få meg dit.
Med nok tid. Det samme gjelder seiling.
Men mannen som går til London har kone og barn, -
- som er avhengige av at han forsørger dem.
Selvsagt. Forpliktelsene er ufravikelige.
Så romantisk...
...sier forpliktelsen som sitter her.
Hva har jeg gjort alle disse årene?
Don...
Du har gjort veldig mye. Du har tjent landet ditt.
Du har sittet i bystyret.
Du har oppfunnet ting av ren skapertrang.
Jeg vil ikke lage ting for at andre skal kunne dra ut på eventyr.
Hva skjer med Electron Utilisation hvis du bare drar?
Tenk på oppmerksomheten en slik reise vil vekke.
Vil ikke det øke selskapets verdi?
Og vår? Større hus, mer penger på konto...
Vi trenger ikke et større hus.
Dessuten ville barna blitt stolte av faren sin, -
- fordi han gjør noe ingen andre engang overveier.
Jeg tror at jeg kan vinne, Clare.
Vil Don fortsatt bygge en båt? Du må stoppe ham før det er for sent.
Stoppe ham fra å drømme?
- Hvordan skal jeg gjøre det? - Å drømme er én ting.
Men å reise av gårde i en båt, er noe helt annet.
Jeg stoler på at han våkner av drømmen før den dagen kommer.
- Han pleier det. - Tror du han ombestemmer seg?
Det er det jeg beundrer med Don.
Han er alltid villig til å skifte mening.
Du vil bygge en båt?
Denne båten -en trimaran med tre skrog, basert på Pivers design.
Utstyrt med tekniske nyskapninger fra Electron Utilisation.
En Navicator og flere andre nyskapninger.
Med en oppblåsbar flyteanordning i masten.
Hvis båten skulle kantre, aktiveres en gassylinder, -
- som blåser opp flyteanordningen, slik at hun retter seg opp.
Hun blir utvilsomt konkurransens raskeste båt.
Med deltakelsen i Golden Globe, får vi mengder med PR.
- "Vi"? - Jeg ber ikke om almisser, Mr. Best.
Jeg tilbyr noe nytt.
- Hvem skal seile båten? - Jeg.
Har du gjort noe lignende før?
Nei, og det er poenget.
Klarer jeg det, klarer andre drømmere det også.
Hvis jeg investerer penger...
- ...hva investerer du? - Alt annet.
- Så du er egentlig ingen seiler. - Seilingen gjør en til en seiler.
Og du, Mr. Hallworth? Hvordan ble du pressesjef?
Jeg var krimreporter før.
Din erfaring som pressesjef matcher min erfaring som seiler.
Sant, Mr. Crowhurst.
Men PR kan man gjøre fra bak en skrivepult.
Konkurrentene dine har mye mer erfaring ved roret.
Ingen har erfaring fra å seile jorda rundt alene uten stopp.
Det har ganske enkelt aldri blitt gjort før.
Godt poeng.
- Jo, men denne franskmannen... - Moitessier.
Han har seilt fra Tahiti til Kapp Horn over Sørishavet.
To andre har rodd over Atlanteren, og en var ubåtkaptein under krigen.
Moitessier, Knox-Johnston og Tetley er dyktige, men når jeg vinner...
Vinner? Bare å komme til havs vil være en bragd for deg.
Chichester tilbakela 131 mil per døgn i en ketsj. Jeg klarer 200.
Når jeg ser på deg, Donald...
...ser jeg en del av England som har gått tapt.
Som Churchills ord da bombene falt: "Gi aldri opp, England!"
Du har en freidig historie som venter på å bli fortalt.
- Når setter du seil? - Senest 31. oktober.
Så en gang før det.
- Hvilken vei tar du? - Clipper-ruten.
Ned over Atlanteren, rundt Kapp og inn i Sørishavet.
Egentlig ikke et sted for den lille gullgruven vår.
Videre gjennom de brølende førtiene, -
- forbi Kapp Horn og tilbake inn i Atlanteren.
Sleper meg over hestebreddene, og får så skyss av vestavinden.
Jøss, for et eventyr!
Hittil har vi fått mye hermetikk av Crosse og Blackwell.
Whitbread stiller med sterkøl. Det ser flott ut.
Og BBC skal utstyre deg med kamera og kassettspiller.
De vil ha dokumentasjon til en film de har tenkt å lage om reisen din.
- En film? - De vil at du skal skrive dagbok òg.
Du kommer hjem som både seiler og forfatter.
Golden Globe, første tagning.
Mannen din blir bort i seks måneder. Syns du det er skummelt?
Du må sende meg oppdateringer regelmessig.
Jeg skal skaffe oppmerksomhet, men udyret må mates.
Udyret?
Jeg kommer til å savne ham. Han er fantastisk å være med.
Men det er bare seks måneder. Det skal vi klare.
Og jeg er ikke bekymret for sikkerheten hans.
Han er typen som alltid finner en løsning.
Du skal gi det liv. Vinden, bølgene, hvalene, alt.
Du skal bli berømt.
Golden Globes tredje deltaker, Robin Knox-Johnston, drar i dag.
Golden Globe-trofeet tildeles den første som...
Han drar i dag, og vi har ikke sjøsatt båten ennå.
Han kommer nok tilbake før meg, men det handler om å være raskest.
Så når drar vi?
Senest i august. De må ikke få et for stort forsprang.
Jeg ber ikke Mr. Best om mer penger. Det er uaktuelt.
Alle de nye ideene gjør at vi ligger stadig mer på etterskudd.
- Er ikke 1. august lenger mulig? - Det har det aldri vært.
- 1. september? - 1 oktober er mer realistisk.
Ellers må vi ansette flere og jobbe doble skift.
Hele prosjektet er avhengig av... Nei!
- To nye startet i formiddag. - Ingen seiler raskere enn 4,5 knop.
Kanskje 100 sjømil. De klarer det neppe på under 300 dager.
- Og du? - Nær ni knop, og opptil 15.
Det er trimaranens store fordel. 130 dager på hele turen.
Med avreise i oktober...
Er det oktober nå? Hva skjedde med september?
Vi er blitt forsinket.
Men vi kan rekke tidsfristen. Det nærmer seg.
Hvor mye mer penger trenger du?
Dette tillegget omfatter den nye avtalen med Mr. Best.
Hvis du ikke fullfører konkurransen, -
- overtar han eiendommen din på Higher Brimley Road, -
- i tillegg til den tidligere avtalen om Electron Utilisation Corporation.
Som du forstår, Donald, så trenger jeg noen garantier.
Jeg vil ikke kaste penger ut av vinduet.
Seiler du rundt i hjernen?
Jeg har...
Jeg har snakket med Mr. Best.
Og vi bestemte oss for...
Vi bestemte oss for å utsette avreisen et par uker.
- Så det blir ikke 1. oktober? - Nei, litt senere.
Er det fortsatt trygt?
Donald, skal du virkelig gjøre dette?
Det er fortsatt planen.
Jeg forstår.
Jeg hadde innbilt meg at vi bare bygde en båt.
Jeg trodde ikke jeg skulle bli nødt til å se deg seile av sted i den.
Det er det båter gjør. De seiler av sted.
Men så seiler de hjem igjen.
Lover du det?
Ikke vær bekymret. Aldri.
Godt å høre.
29. OKTOBER 1968 TO DAGER FØR AVREISE
Hva foregår her?
Det har gått litt i stå.
Ja, Don...
Vi får ikke tak i de rette gummipakningene til lukene.
De beste kommer fra en leverandør i Skandinavia, -
- men de er utsolgt, så vi måtte gå for andrevalget.
Det hørtes ikke optimalt ut.
Jeg ville foretrukket litt mer tid for å få ting riktig.
Mer tid er ikke et alternativ. Kalenderen forhandler ikke.
Det gjør ikke havet heller.
I morgen er den siste dagen. Er du klar?
Det er ikke mye viktig som gjenstår.
Vi mangler ingen vesentlige ting.
Du må innse at båten ikke er klar.
Don?
Du trenger ikke å gjøre dette.
Skål for Whitbread, -
- som har tappet øl på flaske til ære for turen din.
- Håper ikke det blir tomt. - Angående det...
Med tungt hjerte må jeg si at vi har gjort et ærlig forsøk.
Men uforutsette hendelser har rammet prosjektet.
Hadde vi hatt et par uker til, tror jeg faktisk vi kunne vunnet.
Don...
Jeg reiser til våren i stedet, men da utenfor konkurransen.
Båten vil likevel skape blest, slik at Mr. Best får pengene sine.
Don... Kvelden før avreisen -
- vil enhver fornuftig mann få kalde føtter.
Frykten din er både normal og sunn.
Hadde du ikke vært nervøs, ville jeg blitt ordentlig bekymret.
Du har nok tenkt på konsekvensene hvis du trekker deg -
- og bryter sponsoravtalene og avtalen med Stanley.
- Synd å måtte håndheve det. - Du mister både huset og Electron.
Ingen vil at det skal skje. Ikke jeg, ikke Stanley.
Nei, det vil jeg ikke.
Ikke innbyggerne i Teignmouth heller. De setter sin lit til deg.
La tvilen ligge igjen på land, ta drømmene med deg til havs.
Men til syvende og sist er det din avgjørelse.
31. OKTOBER 1968
LYKKE TIL, DONALD!
Mr. Crowhurst, hvordan har du det?
- Hei, alle sammen. - Tar du igjen Knox-Johnston?
Mr. Crowhurst...
Denne veien.
Jeg skal presentere deg for ordføreren.
Donald Crowhurst.
Lykke til, Mr. Crowhurst.
Borgermesterens kone.
Lykke til, Donald.
Hold oss oppdatert. Du ser frisk ut. Robust.
Lykke til. Jeg skal tenke på deg.
Noen siste ord, sir?
Mr. Crowhurst?
Kan dere vinke, barn? Du også, Donald.
Pass fingrene.
Ser ut som vi har vært i en orkan, og jeg har ikke seilt én mil ennå.
Hva er tauet til?
Hvis jeg er klønete og faller over rekka, -
- kan jeg trekke meg opp med denne linen, -
- slik at båten ikke fortsetter uten meg.
Men du kommer ikke til å falle uti.
- Kan jeg gå om bord? - Ikke akkurat nå.
Nå er du fri.
- Ha det! Lykke til, pappa! - Ha det, alle sammen!
Pokker heller.
Hva ser du mest fram til?
Det blir vel dagen jeg kommer hjem.
Hallo? Det er Donald Crowhurst som ringer fra New Zealand.
Jeg vil snakke med en liten jente i England. Rachel Crowhurst.
- Jeg setter deg over. Ring, ring. - Hallo?
En samtale fra midt ute på havet til frøken Rachel Crowhurst.
- Kan jeg fortelle hemmeligheter? - Ja, men husk at Portishead lytter.
Jeg tror du kommer til å vinne.
Jeg vil si at det går så det suser, men da blir nok mor redd.
Jeg skal si litt om å fylle åtte år.
Du lærer mye nytt, f.eks. at du ikke vet særlig mye.
Det samme skjer i min alder også.
Ha en kjempefin bursdag.
Vit at jeg er med deg på alle mulige måter.
Tar du med en sjøhest til meg?
Går det bra? Du savner oss ikke for mye?
Jeg fikser et par småting.
Noe ventet og noe uventet. Sånn har vel du det også.
Hvordan er været?
- Hallo? - Clare?
- Dårlig dekning. - Vi er her.
Hallo? Clare?
Jeg bør legge på nå og komme tilbake til arbeidet.
Jeg er glad i dere alle.
- Si ha det. - Ha det, pappa! Vi elsker deg!
Når hører vi fra deg igjen?
- Donald? - Dette er Portishead.
- Vi mistet signalet. - Takk, Portishead.
Så hyggelig.
Hallo, hallo, hallo?
Opptaksvolumet må skrus ned litt.
Hallo? Vi prøver der.
Jeg er nå i Nordatlanteren, midt i november, -
- og gjør opptak for BBC.
Jeg har vært til havs i nesten 14 dager.
Jeg møter straks Kapp Horn.
De fleste forbinder småbåter med deilige dager nær kysten.
Pene jenter i bikini, som ligger på dekket til en stor skonnert, -
- mens velkledde menn står ved roret og røyker pipe.
Dessverre har jeg aldri støtt på dem.
Alt om bord er vått. Ikke fuktig, men vått.
Dugg fra taket drypper ned på meg når jeg prøver å sove.
Enhver åpning er en potensiell lekkasje. Vindens sus er konstant...
...og ofte øredøvende.
Alene i en båt utsettes en mann for mye press.
Hans svakheter blir utfordret -
- med en skarphet som få andre aktiviteter gjør.
Jeg har aldri gått så uforberedt ut i noe i hele mitt liv.
Jeg har fortsatt problemer, men nå venter en ganske...
...lang periode med passatvinder.
Da skal jeg prøve å få båten i stand...
...til utfordringene som venter i Sørishavet.
Å, nei!
Ikke dette!
"Stillhet pga. oversvømmelse i motorrommet. Stopp."
"Fjernet tennmagneten. Byttet ut spoler."
"Adskilt og tørket generatoren."
"Gått over børstestrømavtaker. Stopp."
- "Fortsetter mot Madeira." - Madeira er i Portugal.
- Jeg vet hvor Madeira er. - Ja...
Ærlig talt, han har sender og telefon, -
- og dette er alt vi får? Hvor er stormene og sjøuhyrene?
- Han fører kanskje notater i loggen. - Hva er magnet...?
Generatoren, tror jeg. Skal vi gå ut med noe?
Han er på vei mot Madeira.
Han har vært på vei mot Madeira i tre uker nå.
Eller hva?
De andre runder Afrika.
Pokker! Du er ikke på ferie, Donald.
Ikke nordover! Hva feiler det deg?!
Hva pokker er det?
Flottøren er stadig til bekymring.
Og jeg klarer fortsatt ikke få luft inn i kabinen -
- uten at det strømmer inn vann.
Jeg er bekymret for å bli kvalt i søvne.
For ikke å snakke om elektronikken.
Det er vrient å fikse når man må øse vann for å holde seg flytende.
Jeg mistenker at en av flottørene har sprukket.
Du høres motløs ut.
- Veldig nedstemt. - Problemene burde løses på land.
Hvis hensikten er å få trimaranen til å fremstå som havets bobil, -
- lykkes vi ikke noe særlig.
- Over. - Er løpet kjørt?
Ringer du for å si at du bryter?
Virker som vi er ved det veiskillet.
Hver dag er et veiskille her ute. Over.
Skal jeg informere familien din og Rodney om avgjørelsen?
At du vender hjem?
Don?
Jeg ringer faktisk for å si at jeg akter å fortsette.
Gi beskjeden videre til min kone. Si at alt er i orden.
- Kan vi bli med? - Da blir jeg diskvalifisert.
Jeg må være alene.
- Hva skjer hvis det blir uvær? - Da må jeg takle det.
Blir du ikke redd når du er alene?
Hver gang jeg blir redd...
...skal jeg tenke på neste gang vi møtes.
Og når dere blir redde, skal dere tenke på det samme.
Når man tenker på det samme, skapes en forbindelse.
Uansett hvor langt fra hverandre man er.
Kjære Gud, ikke flyteanordningen.
Flyteanordningen er nå helt ødelagt.
Hvis jeg kantrer nå...
...er det over.
Båten har så mange brister at sjansen for å overleve i Sørishavet -
- neppe er større enn 50-50.
Skal jeg gi pappa gaven nå?
Her har du noe fra hjemmet som minner deg om oss.
Jøss, det er...
- En brødrister. - Ja, selvsagt. Så bra.
Vi tenkte at når du skal spise frokost, langt herfra...
...blir det som om vi er der hos deg.
Liker du den?
Den er fra oss alle sammen.
En god grunn til å sørge for at generatoren virker. Takk.
Pappa liker brødristeren sin.
MZUW til Teignmouth Electron.
Dette er Portishead Radio. Vi får dessverre ikke noe svar.
Skal jeg viderebringe en melding til din kone senere?
Si til henne...
...at jeg har det bra.
Over og ut.
Hvis jeg bryter, blir jeg ruinert.
Jeg mister firmaet og huset.
Det kommer ikke til å skje.
Jeg kan ikke fortsette...
...og jeg kan ikke snu.
Jeg er her.
Hva hvis jeg sier at jeg er...
...her?
Vil de tro på meg?
For en grusom avgjørelse.
Ta en titt på dette.
"Suste sørover, 172 sjømil."
Crowhurst suser sørover og legger vanskelighetene bak seg.
- Han har fikset det. - Lørdag. 172 sjømil.
Søndag: 109. Mandag: 145.
Selv nisene er imponert over farten hans.
243 sjømil. Det er rekord! Raskere enn Chichester!
Etter å ha passert ekvator og møtt våren, -
- er Crowhurst i Atlanteren, hvor han ferdes utrolige 170 sjømil per døgn.
Teignmouth Electrons fart er elektrisk.
- Elektrisk og Electron i én setning? - Kom an. "Ganske enkelt elektrisk."
Han slår alle de andre, til og med den store sir Francis Chichester.
- Sir? - Send det.
Har du hørt siste nytt om Donald Crowhurst?
Den siste deltakeren i Globe-konkurransen. Fra Teignmouth.
Dette kom fra pressesjefen. Litt av en historie.
Raskere enn Chichester? Ikke verst.
Gi meg 500 ord om denne Crowhurst til i morgen.
Hva kreves for å seile alene?
Jeg tror man må være mentalt stabil.
Og en må være bevisst over risikoen man tar.
Og være villig til å improvisere hvis det skulle bli nødvendig.
DAG 54 JULAFTEN 1968
- Hvem er det? - Det er Portishead.
Donald Crowhurst søker Mrs. Crowhurst.
- God jul, pappa! - Du høres så mye eldre ut, James.
Du er blitt voksen på to måneder.
God jul.
Trist at du ikke har julegavene med deg.
Vi glemte å gi deg dem. Stanley fant dem på kaia.
- Kan jeg åpne dem? - Ja.
Iblant fører jeg en indre samtale med deg.
Jeg er i ferd med å snakke høyt, men så innser jeg at du ikke er der.
Vi er glade for at det går så bra med deg.
Veldig imponerende. Avisene skriver om deg.
- Jaså? Jeg vil gjerne snakke om det. - Nærmer du deg Kapp?
Er Portishead på tråden?
Ja, sir. Dette er Portishead. Kan jeg hjelpe?
Jeg syntes bare signalet ble svakt.
Ja, Kapp venter der framme.
Han nærmer seg Kapp.
Fougeron har brutt. Det er bare fire deltakere igjen, og du er raskest!
Vi visste at Moitessier og Knox-Johnston var de farligste.
Alle lærerne og guttene på skolen vet hvor du er og hva som skjer.
Det er sant, Don.
Avisene skriver om deg. Folk stopper meg på gaten.
Hallo?
Han forsvant.
DAG 84 200 SJØMIL NORD FOR BRASIL
Tøffe værforhold har satt en stopper for fire av deltakerne -
- I Sunday Times' kappseilas.
Bare fire seilere kjemper nå om Golden Globe.
Ustoppelige Knox-Johnston leder, og er nå på vei mot New Zealand.
Franskmannen Moitessier gjør et tappert forsøk på å ta ham igjen.
Min mann ville sagt at dette er absurd.
Han ville heller tatt bilder av vinden enn av hustruene.
Vind selger ikke aviser. Den bare blåser dem bort.
Vi er klare, Mrs. Moitessier.
Lykke til.
Nigel Tetley rundet Kapp forrige uke og jager nå teten.
Ukens mann er Donald Crowhurst, amatørseileren fra Teignmouth, -
- som holder en svimlende fart i sin egenproduserte trimaran, -
- ifølge pressesjefen Rodney Hallworth.
Folk måper over hans bedrifter. Han har rundet Kapp, -
- og kjemper nå i "de brølende førtiene" på vei mot Australia.
Ifølge min vurdering passerer han snart Tetley og er raskest av alle.
Rodney, du har sendt meg forbi Kapp og ut i Sørishavet!
Han har sendt meg til Sørishavet. Herregud...
Jeg må skru av senderen.
Jeg kan ikke fortsette å ringe hjem.
Radiotaushet.
Må holde meg skjult. Bare en stund.
Det står bare: "Radio avstengt."
"Umulig å sende, særlig fra 80 øst til 140 vest."
Hva betyr det?
Fra Indiahavet til bortenfor New Zealand.
Vi hører kanskje ingenting før han når Søratlanteren.
Det er jo flere måneder til. Det er nå vi trenger ham som mest.
Knox-Johnston gjorde det samme. Ingen har hørt fra ham på flere uker.
- Moitessier har ikke engang radio. - Jeg vet det.
Men vår mann har radio, og vi vil at han skal bruke den.
Sett deg ned og hør på dette, så lærer du noe.
Trimaranen Teignmouth Electroen, seilt av Donald Crowhurst, -
- er i trøbbel i Indiahavet. En stor bølge... En enorm bølge -
- har slått inn i stavnen og skadet radioen og overbygget.
- Det sa han ikke. - Klapp igjen.
Siden generatoren er utilgjengelig, -
- har Crowhurst ingen kontakt med familien under den farlige etappen.
- Jeg forstår ikke. - Nei, da ville du hatt jobben min.
Hans siste beskjed lød... Her er det.
"Rammet av gikt etter nyttårsfesten. Nå går jeg som en havfrue."
Skal vi trykke det? Liker sponsorene havfruer? Send det.
Han tar innpå Tetley. Det kan bli jevnt. 500 ord til?
Vi hører neppe fra ham på en stund.
Kanskje du kan skrive mer om kona. Jeg ber Mr. Hallworth fikse noe.
Hvordan møttes du og Donald?
Han kom bort til meg på en fest.
Han sa at jeg kom til å gifte meg med en håpløs mann, men bli høyt elsket.
Dagen etter ba ham meg med ut. Dagen etter også.
Han lovet å aldri forlate meg, og det løftet har han holdt.
Inntil nå.
Vel, av gode grunner.
Man kan ikke seile jorden rundt i sin egen stue. Det vet Clare.
Hun er veldig støttende.
Er du bekymret for ham når han er i Sørishavet?
Koner og mødre har alltid bekymret seg for sine sjømenn. Så ja.
Jeg bekymrer meg døgnet rundt.
- Mamma, det er kaldt. - Gni hendene mot hverandre.
Hva syns barna om at han er ute i en ugjestmild verden?
Det vil jeg aldri gjøre igjen.
Clare... Vi kan ikke gi folket Donald for øyeblikket.
Da må vi andre fylle tomrommet.
Er det dét vi er? "Tomrommet"?
Din mann seiler, jeg sørger for at alle får vite det.
Jeg kan ikke hjelpe ham der ute.
Men jeg vil gjøre livet så enkelt som mulig for oss når han kommer hjem.
I dag bidro du til å gjøre ham berømt.
Jeg bryr meg ikke om han er berømt, bare han er i sikkerhet.
Faen!
Jeg visste det!
Du har ikke noe valg.
Jeg har ikke noe valg.
DAG 125 UTENFOR ARGENTINAS KYST
Jeg vil ikke dra.
Ikke gjør det, da. Bli hos oss.
Men jeg vil ikke at du skal angre på avgjørelsen, noe jeg frykter du vil.
Jeg er ikke redd for at du skal skuffe Rodney eller Stanley.
Eller meg. Jeg tenker på deg.
Ingen andre betyr noe for meg.
God morgen.
Sersjant Santiago Franchessi ved den argentinske kystvakten.
Er Teignmouth Electron din båt?
Har dere ikke hørt om konkurransen?
Jeg startet fra byen Teignmouth.
Så tok jeg Clipper-ruten rundt Afrika.
Planen var å seile jorden rundt uten stopp, så pass trengte jeg ikke.
Hvordan vet vi at du snakker sant?
Jeg har et filmkamera også. Jeg kan vise dere bildene.
Afrika, de brølende førtiene, New Zealand...
Vent her litt.
Beklager.
De har sikkert fortalt alt.
- Kan jeg ringe til kona mi? - Kom.
- Hvor skal vi? - Til båten din.
Jeg må sjekke om du er smugler.
Vi skal skaffe deg det du trenger til båten.
Han har gitt opp! Han var nesten framme, men snudde!
- Hvem snakker du om? - Franskmannen! Han har brutt!
Pappa har bare Tetley og Knox-Johnston igjen å slå!
Moitessier har brutt! Simon og Rachel!
"Jeg seiler uten stans tilbake til Stillehavsøyene."
"Jeg trives til sjøs og vil redde sjelen min."
Hva gjør saltvannet med disse mennenes hjerner?
Tetley må vinne. For mye støy...
Ingen vil lese loggbøkene til taperen.
Jeg må komme sist.
Altfor mange spørsmål. Det er min eneste vei tilbake.
Men hvor er "tilbake"?
Robin Knox-Johnston, en imponerende reise på 312 dager, -
- uten å sette sin fot på land.
Han er 86 dager bak Chichesters rekord, men vinner Golde Globe -
- som den første som seiler jorden rundt uten stans.
Han klarte ikke 200 sjømil på et døgn, som Crowhurst.
Nigel Tetley og Donald Crowhurst er de eneste som er igjen til havs.
De kom ikke først, men kan vinne tittelen som den raskeste.
Og ingen er raskere enn Donald.
Se hvordan han smiler! Han er glad for å være hjemme.
Skål for Robin Knox-Johnston!
Gud velsigne ham.
Når hadde familien inntekt sist?
Han har vært borte i nesten seks måneder, men...
...han tjente ikke mye før han dro heller.
Borte? Sykdom?
- Nei, ikke noe sånt. - Så han kommer tilbake?
- Definitivt. - Vet du når?
Jeg har tatt med noen...
...kontoutskrifter for å vise deg...
Så vidt jeg forstår har vi rett til...
...pengestøtte til klær, samt gratis skolemat.
Vi har tre barn. Alt vil endre seg når mannen min kommer hjem.
Vet du hvor mannen din er?
MZUW, MZUW. Teignmouth Electron. Over.
Q-T-H, por favor. Q-P-R? Over.
Hvem er dette? Over.
General Pacheco, Radio Buenos Aires.
Oppgi breddegrad og lengdegrad.
Kurs mot Digger Ramirez. Jeg gjentar: Kurs mot Digger Ramirez.
Vi har hørt fra Portishead. Han er i live!
- Hva? - Ja, han har rundet Kapp Horn.
- Mener du alvor? - Han har passert Diego Ramirez-øyene.
Jøss! Så hvor er han nå?
- Jeg visste det! Smak på den, Tetley! - Kan han ringe oss?
Ja... Ja, det er klart. Jeg forstår.
Takk, Portishead. Dette er den beste telefonsamtalen...
...jeg har fått i hele mitt liv. Takk. Ha det.
Pappa er utenfor den argentinske kysten, på vei nordover.
Han er kanskje hjemme i slutten av juni!
Du store min! Kom hit! Vis meg øyene på kartet!
- Han er raskest rundt Kapp Horn. - Oppsiktsvekkende.
Mr. Hallworth må være i den syvende himmel.
Det kan bli tidenes raskeste jordomseiling.
Og han er bare en hobbyseiler. For en historie!
Underdogens triumf. Chichester klør seg nok i hodet.
Gi meg 1.000 ord om Crowhurst.
"Kurs mot Digger Ramirez" blir iallfall blant dem.
DAG 214, HESTEBREDDENE 320 SJØMIL SØRØST FOR BERMUDA
"Bare to uker bak Tetley."
"Målfoto blir en god nyhet."
"Fyll seilene."
Jeg tror du vinner.
Nei. Det kan jeg ikke gjøre. Det blir for mange spørsmål.
Tetley må vinne. Jeg må være sistemann i mål.
Lykke til, Nigel Tetley.
Er det hester ved hestebreddene?
Nei, lille venn.
Da spanjolene seilte til Vestindia, hadde de med seg hester.
Når det ble vindstille, gikk de tom for drikkevann.
Da måtte de ta en vanskelig avgjørelse.
Menn eller hester?
- Skal du ta med deg en hest? - Nei, men masse drikkevann.
- Han har brutt. Tetley har brutt. - Har han?
Hvordan gikk det til?
Han hørte at Donald tok innpå, så han presset båten for hardt og kantret!
- Vet Donald om det? - Ja, selvsagt.
Det vet også BBC og Times, og hvis jeg får et ord med i laget, -
- vet snart hele England det.
Han er den eneste som er igjen nå. Ikke for å feire Mr. Tetleys uhell, -
- men nå når vi vet at han er trygg, kan vi reflektere litt.
Kjære vene!
Familien til en helt skal ikke leve i armod.
Riktig. Skål for Donald Crowhurst, snart verdens raskeste jordomseiler.
- Skål for Donald. - Skål for Donald!
Buenos Aires, jeg vil ringe direkte til Storbritannia. Teignmouth.
Higher Brimley Road. Clare Crowhurst.
- Fra mannen hennes. - Vi prøver via New York.
Nei, ikke via New York. Jeg vil snakke privat.
- Vi får ikke kontakt med Portishead. - Nei, ikke Portishead.
Direkte til Teignmouth. Da jeg spurte i går...
Det oppfattet vi ikke.
En direktelink, takk. Det var det jeg ba om.
Det går ikke fra Buenos Aires. Vi prøver med New York igjen.
Takk.
Hva gjør jeg nå?
Jeg trengte Tetley for å komme hjem!
Nå er jeg alene her ute!
Jeg må snakke med deg!
Førstesiden av Sunday Times!
"Før Donald Crowhurst forlot byen, var han bare en amatørseiler."
"Mange trodde hans pussige båt ville synke før den nådde Land's End."
George? Der er han. Stor i kjeften.
"I dag er navnet hans berømt."
"Og bak den korte uttalelsen finner vi en historie" -
- "som er nesten like lang som reisen hans på 29.000 sjømil."
"En historie om mot, selvdisiplin og en urokkelig tro på egne evner."
Sunday Times, altså! Ingen lokalblekke! Den er fra London!
Hev glassene. Og vet dere hva? Ian spanderer.
Seieren din lokker 100.000 til Teignmouth
BBC og pressen venter med Clare og ba...
Nei!
Hold dere unna meg!
MZUW -Teignmouth Electron. Hører dere meg? Over.
Dette er Halifax Station. Identifiser deg.
Jeg prøver å få kontakt med min kone, Clare Crowhurst i Teignmouth.
Dette er Halifax Station. Identifiser deg. Bytt kanal...
Vær forsiktig, Donald.
Donald?
Hvem er du?
Du er en kosmisk skapning.
Hva er din synd?
Hvem er du?
- Jeg er en kosmisk skapning. - En kosmisk skapning.
En kosmisk skapning.
Crosse og Blackwell vil ha bilder og uttalelser så fort som mulig.
- BBC og ITV sender helikoptre. - Hvorfor har han ikke skrevet?
Pressekonferansen blir på Carlton. Datoen blir trolig 3. juli.
Da slår han amerikanernes astronauter.
Det kreves bare et par døgn til med 200 sjømil.
Hvorfor kan han ikke gi oss en beskjed om når han kommer?
Kanskje han har radioproblemer?
- Se der! "Velkommen hjem, Donald!" - Det ser flott ut.
Gjennom hele livet spiller man kosmisk sjakk med djevelen.
Det er vanskelig å vite hvem som vinner, -
- for Gud følger ett sett med spilleregler, -
- og djevelen følger de motsatte spillereglene.
Men én ting er sikkert: Den eneste virkelige synden...
...er fortielser.
Vent på meg!
- Ser du ham? - Vent!
Jeg ser noe!
Det er...
- ...en sky. - Få se.
Jeg tror han kommer den 21., da amerikanerne lander på månen.
- Jeg vil at han skal komme i morgen. - Jeg også, vennen.
Ta en titt. Se om du ser noe.
- Det er noe der borte. - Hva da?
Jeg vet ikke. Det ser ikke ut som trimaranen.
Clare...
Jeg trodde at jeg kunne spille bedre. Jeg prøvde.
Men til slutt måtte jeg innse at naturen...
...påtvinger kosmiske vesener den eneste synden de kjenner.
Fortielse.
Jeg er den eneste mannen på jorden som forstår hva det betyr.
Over.
Kom hjem.
Jeg kan ikke.
Det er ingen vei tilbake.
Jeg kan ikke skrive om steder jeg aldri har vært på.
Jeg er noe annet nå.
Klokka er 10.28...
...og ni sekunder.
Den eneste skjønnhet... er sannheten.
Jeg er den jeg er.
Jeg innser hva jeg har gjort galt.
Jeg er veldig lei for det.
Jeg håper du kan tilgi meg.
Det er slutt.
Det er barmhjertigheten.
DEN DOMINIKANSKE REPUBLIKK JULI 1969
Det var sånn vi fant henne.
Loggbøkene.
Han lot dem ligge framme.
- Han kunne kastet dem over bord. - Ja. Men det gjorde han ikke.
Eller hva?
Han passerte aldri Kapp eller datolinjen.
Det var bare oppspinn.
Det virker som han gir opp når Tetley bryter.
Slutter å seile.
Jeg skal fortelle deg hva jeg tror.
Jeg tror at han aldri hadde til hensikt å vinne.
Hvem vil lese loggbøkene til sistemann i mål?
Tenk litt på det.
"Det er slutt."
"Barmhjertigheten."
Hvilken barmhjertighet?
Har Clare sett dem?
Mannen hennes ville bli berømt.
Nå er han i ferd med å bli det.
Jeg forstår at dere er her for å inspisere skadene.
For å ta et bilde. Skrive en artikkel.
Dere vil kanskje ha et sitat fra den sørgende enken.
- Ja takk. - Vel, skriv følgende:
Jeg vet ikke om min mann skled og falt uti.
Eller om han hoppet, som dere påstår.
Men jeg kan forsikre dere om at hvis han hoppet, ble han dyttet.
Og hver og en av dere hadde deres skitne hender mot ryggen hans.
Hver fotograf, hver sponsor, hver reporter, -
- hver eneste stakkar som står ved aviskiosken -
- og velter seg i andre ulykke.
Og da han var i vannet, -
- holdt dere ham nede med deres fordømmelse.
I forrige uke solgte dere håp, nå selger dere skyld, -
- og i neste uke selger dere noe annet.
Men i morgen, og alle andre dager...
...må barna mine unnvære faren sin, og jeg vil unnvære mannen min.
Det blir ingen god historie av sånt, men sannheten er sjelden det.
Takk.
Mitt høyeste ønske er at du aldri får lese dette.
Hvis du gjør det, har jeg for å oppnå egne mål -
- lagt en uutholdelig byrde på deg.
Men ingenting kan påvirke eller ødelegge lykken vi har hatt sammen.
Verken tidens gang, framtidig smerte eller noe annet som venter.
Hvor lenge må vi vente?
Du trenger ikke å bestemme når du skal slutte å vente.
Hjertet ditt vil gjøre det for deg.
Slutten kommer for oss alle. Det er det eneste som er sikkert.
Måtte du finne glede i livet og i barna dine.
Måtte de vokse opp og kaste glans over deg.
Og bekrefte vår kjærlighet, -
- og gi deg den kjærligheten jeg ikke lenger kan gi deg.
- Hva skal vi gjøre nå? - Hver dag...
...skal dere ta imot pappa med åpne armer.
Selv om dere ikke forstår det.
Det gjør man for sine kjære når de er borte.
Selv om de ikke vender hjem.
Donald Crowhursts kropp ble aldri funnet.
Han var alene til havs i sju måneder og to dager.
Han seilte over 13.000 sjømil.
Robin Knox-Johnston var den eneste seileren som kom til mål.
Han donerte pengepremien til Clare Crowhurst.
Tekst: Espen Remseth Hovelsen www.sdimedia.com